Numele meu este Melinda Gordon.
Sunt măritată,
locuiesc într-un orăşel,
şi sunt proprietara unui magazin de antichităţi.
Aş putea fi ca şi tine.
Cu excepţia faptului că, de când eram mică,
am aflat că pot vorbi cu morţii.
Spirite legate de pământ, aşa le numea bunica.
Sunt blocate aici deoarece mai au treburi nerezolvate cu cei vii
şi vin la mine să caute sprijin.
Ca să-ţi pot spune povestea mea,
trebuie să ţi-o spun pe a lor.
Gata!
- Cum stai? - Binişor.
Perfect! Am băgat mâncarea la cuptor, salata e aproape gata...
Cum am ajuns în situaţia asta?
Te referi la pregătirile astea făcute pe fugă?
Asta se întâmplă dacă inviţi lumea la cină în timpul săptămânii.
E uimitor câte sunt de făcut într-o zi.
Exact haosul ăsta îi pria lui Holly.
Pe vremea când umblaţi ca fetele, singure prin oraş
şi făceaţi ravagii printre bărbaţi?
Ea era cea înfiptă, eu eram pe post de spectator.
Mă bucur că o să stea şi ea în Grandview.
De obicei, Scott şi Holly sunt punctuali?
Da, apar la fix. Poate doar sarcina s-o mai fi încetinit puţin.
Pe tine crezi că sarcina o să te încetinească?
Nu cred că vom afla prea curând.
Cred că te-ar face şi mai frumoasă.
- Bună încercare, trecem peste. - Trebuia să încerc, nu?
Gata, totul e pregătit. Mă duc să mă schimb.
Lumânările sunt aprinse, masa e pregătită. Mă duc şi eu să mă schimb.
Ne întrecem?
Ce naiba ai?
Te gândeşti la acelaşi lucru?
Da, o să ajungă în 15 minute.
Credeam că te pricepi să faci mai multe lucruri în acelaşi timp.
Salvată de telefon!
Alo?
Bună, Holly.
Nu. Nu, nu.
Nu te grăbi.
Te aşteptăm.
Bine. Pa.
Holly mai întârzie puţin.
Scott mai are de lucru.
Excelent.
Da.
Mai întârzie cel puţin jumătate de oră.
Ai naibii.
Minunat ca de obicei, Jim.
Mulţumesc.
Ar trebui să-ţi pun ceva la pachet, să-i duci şi lui Scott.
Probabil că a mâncat deja, la birou.
Munceşte nonstop.
Ce se întâmplă?
Ăsta micu' a fost agitat în ultima vreme.
De ce ar fi agitat un copil care încă nu s-a născut?
Nu găseşte telecomanda?
Ştiu, e ciudat,
dar chiar simt în ce dispoziţie se află.
Puştiule, când o să vii pe lume, o să afli ce e aia să fii într-o dispoziţie proastă.
Îl auzi ce-mi spune?
Da, eu nu aş accepta aşa ceva.
V-aţi hotărât ce nume să-i puneţi?
Nu!
Eu vreau un nume simplu, dar cu rezonanţă, ca David sau Michael.
Scott însă îi dă întruna cu numele astea: Hunter, Tag, Chase.
Pare ca un joc de-a v-aţi ascunselea.
- Ai nevoie de ceva? - Nu.
Scott, m-ai speriat de moarte.
Îmi pare rău că am întârziat atât de mult.
Intră. E momentul pentru desert.
Ia priviţi pe cine am găsit.
Holly?
Holly, eşti bine?
Ce se întâmplă? Ce se întâmplă cu ea?
Are un fel de criză.
Cum s-a întâmplat asta? Acesta este începutul, nu sfârşitul.
Cum ai putut să-mi faci una ca asta?
Mel?
Melinda! Sună la 112!
Holly!
Jim, e înăuntru!
Trebuie să intru şi eu!
E-n regulă. Am aranjat cu una din asistente. Pune-ţi astea.
Acesta e sfârşitul. Nu mai poate continua.
Niciodată. Eu sunt alfa şi omega.
Acesta este sfârşitul, nu începutul.
Nu!
Jim, am avut un vis foarte ciudat.
Adu-mi aminte dimineaţă să sun la spital.
Cine eşti?
- Eric Richard Johnny Oscar. - Nu te juca cu mine.
Cine eşti?
Şi ce treabă ai cu Holly Newman?
De ce vrei să-i faci rău?
Ar fi trebuit să treci dincolo. Vezi o lumină?
Dacă văd o lumină?
Eşti în regulă? Am auzit zgomote.
Da.
- De ce te-ai trezit? - M-ai lovit în somn.
Ai avut un somn agitat.
Deci...
Ce au spus doctorii despre noaptea trecută?
E o chestie nouă. Preeclampsie.
I-am spus că sună ca un termen din dulgherie.
Dar n-a râs.
- Ce înseamnă? - Tensiune arterială mare.
Care s-ar fi micşorat imediat dacă ar fi spus "tensiune arterială mare",
în loc de "preeclampsie".
Bine. Unde e Scott?
La muncă, ca de obicei.
Mai ţii minte un tip, Oscar?
Oscar...
Nu.
Dar un Richard sau Johnny?
Sper că nu vorbeşti de excursia de la Daytona, din timpul vacanţei de primăvară.
Nu...
Dar Eric?
- Eric? Nu, dar... - Ce?
Aseară am avut un vis despre cineva pe care-l cheamă Eric
şi m-am trezit cu gândul că aşa ar trebui să-l cheme pe copil.
Termină!
Te simţi bine?
Dumnezeule, mă simt de parcă tocmai am fost înjunghiată.
Mă duc să văd dacă găsesc un doctor.
Cred că şi un copil poate face asta, nu?
Sau să fii destul de deştept.
- Am mai făcut aşa ceva. - Profesionistă, deci...
Parcă te cunosc de undeva.
- Delia Banks. - Nu, asta sunt eu.
Da, tu eşti Delia.
Sunt Tim Flaherty.
Da, ne-am întâlnit la...
- Funeralii. - Da. La Eva Turner.
Caut un cadou...
Pentru sora mea.
Îi plac păpuşile ruseşti Matrioska?
Sunt prea complicate.
Mă gândeam la ceva mai...
... drăguţ.
Ceva ce i-ar făcea plăcere unei femei.
Să văd dacă avem ceva prin magazin care i-ar făcea plăcere unei femei.
Să vedem. Vino-ncoace.
Nici nu ştiu dacă fantoma îşi dă seama că îi face rău lui Holly.
Nu ştiu de ce e obsedată de ea.
Holly a apărut pe coperta "Girls gone wild".
Nu crezi că e posibil?
Ştiu la ce te gândeşti, dar răspunsul este "nu".
Dacă Holly a avut o aventură cu fantoma?
Nu crezi că ar fi trebuit să-mi spună şi mie?
Bine, atunci de ce mai e "agăţată" de ea?
Nu ştiu.
Unde sunt?
Trebuie să închid.
Între cea albă şi cea verde.
Esenţă de vanilie şi mucegai de castravete.
Mucegai de castravete?
De ce ar vrea cineva să miroasă asta?
Ştii...
E o chestie de-a femeilor.
Ţie care îţi place?
- Esenţă de vanilie. - Atunci pe asta o iau.
Gata, închidem.
Atunci asta e ultima vânzare pe ziua de azi.
15 dolari.
Un chilipir.
Tim, cred că aroma asta o să le placă la nebunie băieţilor de la sediu.
E pentru sora mea.
Bine.
Ştii ce? Poate ne mai vedem...
Nu te joci când e vorba de închis magazinul.
Da, trebuie să fii categorică, altfel nu mai pleci acasă.
Apropo de asta... noapte bună.
Nu mă grăbesc. Mă gândeam că poate ne ocupăm de nişte facturi.
- Ştii ce, vreau să fiu puţin singură. - Bine.
- Ştii... - Noapte bună.
Atunci... noapte bună.
Se pare că n-am nicio soră. Sper să te revăd. Tim.
Trebuie să vorbim ceva foarte important.
Tu eşti tatăl copilului lui Holly?
Nici măcar nu ştiu cine e.
- Atunci de ce... - Unde-mi sunt tricourile?
Ce tricouri?
Spune-mi cum te cheamă.
Eric Sanborn, dar ăsta nu e magazinul meu.
Aveai un magazin?
Da, "ALT", lângă Grandview.
"Alt"...
A-L-T. All-T-Shirt. "Numai tricouri". "ALT" de pe tastatură, de la alternativă.
Poate să însemne mai multe lucruri.
Asta mi-a plăcut la numele ăsta.
Eric?
Nu, doamnă.
Numele meu este John Richmond.
Prietenii îmi spun Johnny.
Tocmai mi-ai spus că te cheamă Eric
şi că aveai un magazin de tricouri, lângă Grandview.
Aşa ţi-am spus?
Probabil că am muncit şi m-a bătut soarele-n cap.
Sunt zilier, la ferma bătrânului Miller.
- Unde e asta? - Lângă Tulsa.
- Ce vrei? - Cine vrea ce?
Johnny.
Nu... Sunt Oscar.
Să înţeleg că nu eşti zilier.
Eu? Nu.
Sunt boboc. Tocmai am început cursurile la universitate.
Cine eşti, de fapt?
Pui cam multe întrebări.
Tu cine eşti?
Richard Ward.
Poţi să-mi spui Richie.
Încerc doar să te ajut.
- Poţi să mă ajuţi? - Da, pot.
Doar că nu înţeleg ce vrei.
Sau cine eşti cu adevărat.
Numele meu e Richard.
Prietenii îmi spun Johnny.
Te rog...
Oscar Hodges. Boboc.
Numele meu e Eric. Am un magazin de tricouri, în afara oraşului.
Te rog...
Richard.
Johnny.
Oscar.
Eric.
Opreşte-te, îmi faci rău.
Summerville.
Tulsa.
Te rog!
Chicago.
Grandview.
La ce te uiţi?
Trebuie să înceteze acum!
Îmi faci rău.
Poţi să mă ajuţi? Ai spus că poţi să mă ajuţi!
E clar! Tipul ăsta suferea de personalitate multiplă când era în viaţă
şi acum e mort. Aşa că îşi foloseşte personalităţile pentru a te bântui.
Asta e tot. Am închis cazul.
Treaba asta cu fantomele e simplă, odată ce te-ai prins de şmecherie.
Nu ştiu de ce te plângi atât.
Nu te-ai prins de nicio şmecherie, cel puţin nu la fantoma asta.
Când cineva are o boală când e în viaţă,
scapă de ea atunci când moare.
Sufletul e pur şi curat.
Eşti sigură că nu e vorba de patru fantome diferite?
Toate arată la fel.
Deloc nu-mi place asta!
Vreau să văd asta! Nu e corect!
Ar trebui să pot să văd asta! Am un doctorat.
- Tu nu ai un doctorat. - Ai grijă ce-ţi doreşti.
Bine, trecem peste asta. Deci...
Vreuna din personalităţi e mai puternică decât celelalte?
Da, cred că cea de la care am obţinut cele mai multe informaţii.
- Eşti conectat la internet? - Da, dar ai grijă.
Câteodată sunt certat cu modemul.
Sunt lucruri personale. Nu-ţi băga nasul. Nu-ţi băga nasul, curioaso.
Nu mă uit.
Am găsit un site, despre magazinul pe care-l avea.
El e.
Deci aşa e atunci când vezi o fantomă.
Asta nu era ieri pe site.
Spune: "Eric a murit. Vă rugăm să nu-i mai trimiteţi mesaje".
"Brenda Sanborn".
Trebuie să plecăm de aici. Trebuie să plecăm acum.
- "Noi"? Unde? - La tipa asta, Brenda.
- La magazin. - Acolo mă duceam.
Deschid la amiază.
La naiba.
Am ore atunci. Mă aştepţi şi pe mine?
Ştii vorba aceea: "cel care călătoreşte singur, călătoreşte mai repede".
E din Rudyard Kipling. I-am citit toate cărţile. Şi ştii ceva?
M-am cam săturat să mă foloseşti doar pentru mintea mea.
Ar fi bine dacă ar fi aşa. Dar mai vorbeşti şi mult pe lângă.
Bună.
O caut pe Brenda Sanborn.
Nu ştiam că cei de la firmele de recuperat datorii fac vizite la sediu.
I-am spus tipei care a sunat
că nu o să am bani, cel puţin până...
Nu sunt de la firma de recuperat datoriile.
Sunt o prietenă,
o cunoştinţă de-a lui Eric.
Am văzut site-ul.
Îmi pare rău că a trebui să afli de pe site. N-am ştiut
cum să fac altfel să afle lumea.
Cum a murit?
Un anevrism.
Cum ai spus că te cheamă?
Îmi cer scuze. Sunt Melinda.
Am un magazin în Grandview.
Eric avea vreo datorie la tine?
- Nu. Avea multe? - Acum nu mai are.
Acum am eu datorii.
Doar pentru asta sunt fraţii, nu?
Faptul că nu avea bani, nu l-a împiedicat pe Eric să facă ceea ce a vrut.
Ai cunoscut-o pe Holly Newman?
Pe majoritatea prietenelor lui Eric nu le-am cunoscut.
De fapt, nici el nu prea le-a cunoscut.
Ştii ceva de alţi prieteni?
Richard Ward,
Oscar Hodges,
John Richmond.
Şi ăstora le datorează bani?
Eric spunea că astea sunt lucruri numai bune de colecţionat.
Eu le numesc porcării.
Ce sunt toate ăstea?
Morişti de vânt,
veselă, farfurii
şi ceasuri.
- Seamănă cu lucrurile pe care le vând eu. - Nu au fost niciodată de vânzare.
Eric era obsedat de porcăria asta.
În weekenduri, în loc să se ocupe de borderouri,
mergea pe la diverse vânzări, prin talcioc, ca să caute chestii din astea.
- Ştii de ce? - Ştiu doar că îi plăceau.
Nu l-am înţeles.
Şi mai dădea şi o groază de bani pe ele.
Nu ştiu de unde avea banii.
Crezi că ai putea să vinzi ceva din astea?
O să mă interesez.
Crezi că pot să iau câteva lucruri?
O să-ţi pun câteva într-o cutie.
Am răscolit cutia, încercând să aflu ceva mai mult despre Eric.
Simplu. Era un om obsedat de timp şi de mâncare.
Şi de vreme.
Cum se face de în ultima vreme toată lumea se pricepe mai bine decât mine?
Eşti cam sensibilă.
Am început cu ceasurile.
Sunt făcute în acelaşi loc, de aceeaşi companie din Massachusetts.
Fabrica mai e acolo, aşa că am rugat pe cineva să verifice lista cu angajaţii.
- Şi Eric a lucrat acolo? - Nu, dar a lucrat Richard Ward
şi încă una din personalităţile lui, Oscar Hodges.
- A lucrat acolo? - Nu, n-a lucrat.
Dar o familie pe nume Hodges deţinea Artimeza.
- Artimeza, porţelanuri chinezeşti. - Exact.
Apoi am căutat în înregistrările publice, pe internet,
- certificatul de deces al lui Eric. - Gata, ştiu!
- Eric n-a murit. - Ba Eric a murit.
La fel şi restul personalităţilor sale, Johnny, Richard şi Oscar.
Toţi au certificate de deces. Toţi au existat în realitate.
Deci Eric nu a inventat personalităţile acestor fantome,
ci s-a folosit de oamenii pe care îi ştia.
N-avea cum să-i ştie. Ascultă aici:
John Richmond mort în 1945,
Oscar Hodges în 1963,
iar Richard Ward în 1983,
cu un an înainte ca Eric să se nască.
Vreo legătură cu Holly?
Din câte îmi dau eu seama, nu.
I-am spus sorei lui că o să-i cumpăr restul de lucruri
şi o să văd dacă mai pot găsi şi altceva.
Ţi-am spus că pot şi eu să-mi dau seama.
Lucrez...
Priveşte.
E perfect.
O iau încetişor.
- Crezi că îi place de ea? - Da, în mod clar.
Dacă îţi vine să crezi, e un pic cam timid în preajma femeilor.
Poate putem să-i ajutăm.
Uite-o.
Bună!
Bună.
Ştii ce, ar fi mai uşor de descărcat dacă ai parca în spate.
Bine. Înainte să uit, am găsit astea sub nişte cutii.
Sunt nişte hârtii şi nişte lucruri ale lui Eric.
Nu m-am uitat prin ele.
De ce mi le dai mie?
Cred că aparţin prietenilor lui Eric, cei de care mi-ai spus tu.
M-am gândit că iei tu legătura cu ei.
Sigur o să iau legătura cu ei.
Ne vedem în spate.
Eric a strâns toate documentele oficiale despre Richard Ward,
Oscar Hodges
şi John Richmond.
Sora lui ştie de ce?
Am impresia că nu erau prea apropiaţi şi cred că ştiu şi de ce.
Eric îi copia.
Vrei să spui că era obsedat de ei.
Nu, le fura identitatea.
Cred că fura identitatea unor oameni morţi
pentru a obţine cărţi de credit, împrumuturi, în numele lor.
Asta ar explica toate documentele, dar cum rămâne cu moriştile de vânt
şi cu farfuriile?
Nu ştiu. Poate că era obsedat de ei.
Iar acum, soarta îl pedepseşte împovărându-l cu identităţile lor,
după ce a murit.
Ştii ce se spune despre răzbunare.
Poate că asta este modul lui de a se pedepsi.
În plus, însuşirea identităţii celor morţi e un lucru neplăcut pentru familiile lor.
Brusc, cei dragi care au decedat încep să facă cumpărături
şi să acumuleze datorii de mii de dolari.
Trebuie să le salvezi reputaţia şi să-i declari din nou decedaţi.
Ăsta poate fi un stres uriaş.
Cum o să-l ajuţi?
Să-l fac să-şi amintească. Să se confrunte cu ce a făcut.
În fine, mă întorc în vreo oră.
- Unde te duci? - Mă duc la magazin.
Toată colecţia lui e acolo. Poate că va apărea şi el.
Pa.
Eric...
Ştiu că eşti aici. Energia ta îmi dă întotdeauna ameţeli.
Ce e?
Am făcut mult rău.
De ce?
E prea mult.
Ce?
Totul.
Eric, trebuie să încerci să-ţi aminteşti lucruri care s-au întâmplat,
lucruri care ţi s-au întâmplat când trăiai.
Îmi aduc aminte prea multe!
Nu înţelegi?
Ăsta e începutul, nu sfârşitul...
Termină!
Taci din gură.
Termină!
Eric, e în regulă. Pot să te ajut.
Spune-mi ce îţi aminteşti.
Cum am murit.
- Ştiu că îţi e greu. - Am murit de patru ori.
De patru ori.
Tocmai ţi-ai amintit astea?
Le-am ştiut şi când trăiam,
de când eram mic.
Îmi amintesc lucruri care nu mi s-au întâmplat niciodată.
Doar am fost conştient de ele.
Când ai murit ultima oară, ai mers spre lumină?
Am văzut lumina. Îmi doream atât de mult.
- Da, dar ai păşit în ea? - Da.
A fost o senzaţie plăcută.
Apoi le-am văzut.
Toate lucrurile rele pe care le-am făcut sau pe care le-am lăsat să se întâmple.
Toţi pe care i-am rănit.
I-am rănit pe toţi.
Apoi, n-am mai fost în lumină.
Care e primul lucru de care îţi aminteşti când te-ai întors din lumină?
Am văzut oameni pe care nu-i ştiam.
Perechea aceea.
I-am urmărit fără voia mea.
Apoi pe tine.
Tu eşti prima persoană care poate să mă vadă.
Dar ceilalţi?
Celelalte spirite care sunt cu tine?
Sunt atât de obosit.
Reîncarnare?
Asta trebuie să fie.
Aşa se explică amintirile, celelalte personalităţi.
Îşi aduce aminte că a păşit în lumină şi şi-a văzut întreaga viaţă.
Cum s-a întâmplat asta? Cum de ţi-ai dat seama înainte mea?
O să înveţi şi tu.
Credeam că te ocupi doar de spiritele legate de pământ
şi că odată ce au trecut dincolo, nu mai ai treabă cu ele.
Aşa e, dar el s-a întors.
Atunci cum îţi explici că ai văzut fantoma lui Ricky, Fernando şi Jorge?
Vrei să spui fantoma lui Johnny, Richard şi Oscar?
Da. Dacă ei s-ar fi reîncarnat, atunci ar fi trebuit să treacă dincolo.
Poţi să-mi explici de ce sau cum de i-ai văzut?
Nu.
Bine! Bine!
Pentru că asta înseamnă că sunt din nou în frunte!
Nu ai văzut fantomele celor trei tipi.
Ce ai văzut au fost fragmente de suflet sau reziduuri de suflet, dacă vrei
şi sper să vrei, ale reîncarnărilor anterioare ale lui Eric.
De ce?
De ce? Tipul avea o groază de probleme.
Şi era împovărat cu o groază de experienţe de viaţă neplăcute.
E ca atunci când închizi un televizor cu plasmă
şi totuşi, pentru câteva clipe, mai vezi imaginea.
Mă doare capul.
N-am mai avut de-a face cu un suflet reîncarnat.
De fapt, jumătate din culturile şi religiile de pe planetă
te contrazic. Îi ai ca exemplu pe hinduşi, pe budişti, pe chinezi,
pe amerindieni, pe Shirley MacLaine...
Ei cred că ne-am reîncarnat.
Toate sufletele sau doar unele?
Depinde de ce lecţie de viaţă mai avem de învăţat.
Dar toate culturile au cam aceeaşi abordare a subiectului.
Că te întorci până când faci lucrurile cum trebuie.
Acest suflet îşi aminteşte totul. E ca şi cum l-ar tortura.
E ca şi cum n-ar vrea să se întoarcă.
Sufletele sunt destinate. Nu există perioadă de probă.
Ce?
Prietena mea Holly e gravidă.
Eric o bântuie.
Crezi că Eric a fost destinat să se reîncarneze în copilul lui Holly?
De ce altceva ar fi "agăţat" de ea?
Holly ar trebui să ştie.
Cum?
Când un suflet e gata de reîncarnare,
îşi anunţa mama prin intermediul unui vis.
Se cheamă "vis de vestire".
A avut visul ăsta.
Eric i-a apărut în vis. Aşa a ales numele copilului.
Iar el încearcă să împiedice naşterea copilului.
Sună...
... nebuneşte.
Eric, ai murit
şi totuşi eşti aici şi vorbeşti cu mine?
Hai să stabilim ce e nebuneşte şi ce nu.
Deci toate lucrurile pe care mi le amintesc,
toate aceste amintiri, de fapt...
Chiar am trăit vieţile astea?
Da, aşa cred.
Şi mai sunt aici pentru că trebuie să mă întorc şi să mai încerc o dată.
Dar nu mai vreau să fac asta.
Nu cred că e alegerea ta.
Nu ştii cum e să îţi aminteşti atâtea,
să le retrăieşti la nesfârşit.
Înveţi să-ţi iubeşti viaţa şi oamenii din ea.
Apoi îi pierzi.
Mi-am văzut părinţii murind...
... de trei ori.
Penultima dată mi-am pierdut frăţiorul.
Prietenii, oamenii la care am ţinut,
toţi au dispărut.
I-am pierdut pe toţi.
Sunt obosit.
Nu mai rezist unei noi vieţi.
Poate că data viitoare nu-ţi vei mai aminti.
- Poate că o să începi de la zero. - Şi care e rostul?
De ce trebuie să mă întorc mereu? Ce trebuie să învăţ?
Ar trebui să mă reîncarnez în copilul prietenei tale, nu?
Nu mă mai întorc.
Eric, nu poţi face asta.
Nu-mi pasă ce trebuie să fac
sau cui trebuie să i-o fac.
Am terminat.
Şi nu poţi face nimic pentru a o proteja pe Holly şi pe copil?
E foarte puternic. I-a făcut ei rău, mi-a făcut şi mie rău.
Două bilete pentru mâine seară. Pe numele de Clancy.
Mulţumesc.
E perfect.
Bună seara...
Bună...
Mă bucur să vă văd.
De fapt, e chiar bine că ne-am întâlnit acum.
Ce vrei să spui?
Aveam bilete pentru spectacolul de mâine seară.
- Dar nu mai putem merge. - Nu.
Ar trebui să le luaţi voi.
Da, ar fi păcat să le pierdem.
- Eu... - Minunat.
Distracţie plăcută şi să ne faceţi un rezumat când vă întoarceţi.
Noapte bună.
Cine crezi că a roşit mai tare, el sau ea?
Cred că el e. Mă omoară.
Ascultă, prietene, trebuie...
Holly, nu... Linişteşte-te...
Bine, venim la spital cât de repede putem.
E Holly.
- Scott! - Încă îi oscilează tensiunea.
Doctorii nu ştiu care e cauza.
- A intrat în travaliu. - Trebuie să intru înăuntru.
Pot să o ajut.
Bine.
Nu înţeleg. Tensiunea încă mai oscilează.
Asta e, Holly.
Continuă să respiri.
Te descurci bine.
Ce naiba? Îmi pare rău, dar trebuie să plecaţi.
N-am nevoie de vizitatori în cameră!
Nu, pot s-o ajut!
Vă rog! Iar eu vă spun că trebuie să plecaţi acum!
Şi tu, Scott. Te rog!
Copilul nu vrea să iasă! Chemaţi de-îndată pediatrii!
Imediat.
Ce e?
Ce?
Ai o fetiţă.
Habar n-aveam că 3kg sunt aşa de grele.
E grea.
Nu te epuiza, dragă.
Dă-mi-o mie.
Vreţi s-o pun eu în pătuţ?
Sigur.
Se pare că va trebui s-o botezăm Erica.
E perfect.
Îţi mulţumesc că te-ai născut.
Sunt încă aici.
De ce mai sunt aici?
Jim?
M-a luat cu ameţeli.
Poţi s-o ţii puţin?
- Te simţi bine? - E încă aici.
Te simţi bine?
N-am dormit prea bine noaptea trecută.
Uită-te la tine!
Aşa e. Diseară ai întâlnirea cu Tim.
Da, în sfârşit ies şi eu cu cineva care nu e fiul meu de 13 ani.
Arăţi foarte bine.
Mulţumesc.
Nu mă duc.
Ce? De ce?
Nu-mi găsesc o bijuterie potrivită.
Şi mai am şi...
... sentimentul ăsta în adâncul stomacului.
Da. Ăia sunt fluturaşii.
Nu. Seamănă mai mult cu o spaimă de moarte.
De ce? Tim pare a fi un tip de treabă.
O să crezi că sunt nebună.
O să fii surprinsă de capacitatea mea de înţelegere.
Am sentimentul că îl înşel pe Charlie.
O singură întâlnire nu înseamnă că îl iubeşti mai puţin pe Charlie.
Doar că... Nu ştiu.
Poate pentru că îmi e frică că voi începe să-l uit.
Vezi, ştiam eu. Sunt nebună.
Întotdeauna o să-l iubeşti pe Charlie, întotdeauna.
A trece peste şi a uita, sunt două lucruri total diferite.
Nu ştiu de ce îmi vine atât de greu.
Îţi eşti datoare cu nişte distracţie. Vorbeşte, râzi.
Charlie n-ar vrea tot asta?
Tu chiar eşti bolnavă. Credeam că ai scăpat de microbul ăla.
Tot încerc. Stai liniştită, nu sunt contagioasă.
Ştii ce? Am eu un remediu.
O să-ţi scriu ingredientele pentru o supă
care o să te pună pe picioare.
Am folosit-o când aveam greţuri matinale când eram însărcinată cu Ned.
Nu!
- Am plecat. - Bine.
- Ce e? - Mi-am dat seama de ce mai e Eric pe aici.
- De ce? - O să se reîncarneze în copilul altcuiva.
Al cui?
Al nostru.
Dacă mi-ai fi spus săptămâna trecută că e posibil să fii însărcinată,
aş fi fost în al nouălea cer.
Înainte să ştii de Eric.
Dacă ar avea sufletul lui Eric şi noi n-am fi ştiut toate astea?
N-am fi ştiut şi gata.
Dar acum ştim.
Dacă se întâmplă,
dacă aşa va fi, te vei împăca cu ideea?
Acum ştii de ce vreau să am un copil cu tine.
Nu e vorba despre ce sau cum mi-am imaginat...
Dar modul în care se va naşte, va...
Va schimba lucrurile?
Te va schimba pe tine?
Doar nu mă întrebi serios dacă-mi va schimba
sentimentele mele pentru tine, nu?
Trebuie să ştiu.
Bine.
Dacă ne va fi dat să avem acest copil, indiferent cum,
tot copilul nostru va fi, parte din noi.
Poate că trebuie să-l învăţăm ceva anume.
Lucruri pe care numai noi doi putem s-o facem, datorită darului tău.
Mel, deja îmi imaginez.
Îmi imaginez cum va fi.
Dar tu?
Ştiu că tu nu crezi că suntem pregătiţi să avem un copil. Ştiu asta.
Ştiu că e un lucru important. Înţeleg.
Voi aştepta cât de mult doreşti, dar dacă e să apară un copil,
vei accepta situaţia?
O să fii lângă mine?
Pentru că nu pot să te pierd.
Nu pot să pierd ceea ce avem.
Nici eu.
Promiţi?
Da.
Îţi mai aduc nişte apă fierbinte?
E vorba de un suflet care nu vrea să se întoarcă. Deci...
Dacă încearcă să-ţi facă rău?
Trebuie să vorbesc cu sora lui.
Să-i explic totul şi...
Poate că dacă va fi prezentă în momentul în care el se va renaşte,
poate că îşi va schimba părerea despre revenirea lui în lumea noastră.
Bine.
Nu spun că te cred vreun pic,
dar dacă îmi ceri să fiu alături de Eric
când se va renaşte, nu pot.
Nu pot.
De ce?
Eric nu prea mă băga în seamă când trăia.
Ultima oară nu i-a păsat că am avut grijă de el.
Nu o să-i pese nici acum.
Nu vreau să mai am grijă de el.
- Nu trebuie să... - Ba da, aş face-o.
Asta face el.
Făcea.
Îi face pe oameni să aibă grijă de el,
dar el nu are grijă de ei.
Ştii ce, poate că ar fi bine să vorbim cu altă ocazie.
Fratele meu era un ticălos egoist.
Am renunţat la tot pentru el.
Când a murit mama, eu l-am crescut.
Când a murit tata, am renunţat la facultate ca el să nu fie dat spre adopţie.
Magazinul ăsta e visul lui, nu al meu.
Dar am investit totul în el, pentru a-l pune pe roate,
iar lui nici că i-a păsat.
Aşa era.
Atunci de ce te mai ocupi de magazin?
Pentru că a fost fratele meu.
Şi pentru că avea ceva.
Nu ştiu, dar atunci când voia
te făcea să te simţi cu adevărat...
... deosebit.
M-am gândit că dacă vede
cât de mult ţin la el, poate că într-o zi se va schimba.
Nu aveam pe nimeni altcineva, în afară de noi.
Dar apoi a murit.
Voiam să ştiu dacă am însemnat ceva pentru el.
Dar mi-a luat şi asta atunci când a murit.
Aşa că nu,
nu voi fi lângă Eric
sau cine naiba o fi, atunci când se va renaşte.
Îmi pare rău.
Şi mie.
Deci tu eşti.
Prin tine mă voi reîncarna.
Nu te opune, Eric.
Dar l-am auzit pe Jim când a spus că nu vrei un copil.
Nu încă.
Nu credeam că sunt pregătită,
dar dacă asta trebuie să se întâmple, atunci voi fi pregătită.
Cum poţi să fii aşa?
Aşa cum?
Generoasă cu tine însuţi.
Ştii cât de important e pentru tine să treci dincolo.
Să nu mai trebuiască să trăieşti o altă viaţă, aşa că...
O să te creştem cum trebuie, Eric.
Am auzit tot ce ai vorbit noaptea trecută cu Jim.
Şi?
În niciuna din vieţile mele nu am avut o conversaţie ca a voastră.
N-am ascultat pe nimeni aşa cum vă ascultaţi voi reciproc.
Nu mi-a păsat niciodată de cei din jur.
Am văzut cât de mult îşi doreşte el un copil
şi am văzut şi cât de speriată eşti tu de ideea asta.
Dar eşti dispusă să-l ai... nu pentru tine...
... ci pentru mine.
Aşa că nu mă voi mai împotrivi.
Nu o să fac nimic pentru a împiedica mersul lucrurilor.
O să mă renasc...
... şi o voi face pentru tine.
Poate că de data asta voi face lucrurile cum trebuie
şi tu mă vei ajuta.
Te voi ajuta, Eric.
Amândoi te vom ajuta.
Nu ştiu dacă îţi vei aminti toate astea când te vei naşte, dar...
Vom avea grijă de tine.
Şi te vom educa cât mai bine
astfel încât să fie ultima oară când te vei reîncarna.
Ştiu că aşa veţi face.
O văd.
Văd lumina.
Ai mai văzut-o şi înainte.
Nu la fel de frumoasă.
Simt de parcă ar vrea să merg spre ea.
Nu înţeleg.
Nu simt ca şi cum ceva m-ar opri.
Ce înseamnă asta?
Îmi văd tatăl.
Îl văd pe tata.
Îmi văd toţi taţii.
Vor să trec dincolo.
Dar voi rămâne.
Mă voi renaşte din nou,
pentru tine.
Dacă asta vrei, aşa voi face.
Ştiu.
De asta poţi trece dincolo.
Eşti sigură?
Mai e un singur lucru pe care trebuie să-l faci pentru mine.
Eric?
E aici.
E chiar lângă tine.
Ţi-a pus mâna pe umăr.
Vrea să-ţi spună tot...
... tot ce ai însemnat pentru el.
Testul a ieşit negativ.
Cine ştie dacă chiar am fost însărcinată.
Nu sunt sigur de ceea ce simt.
Nici eu.
Dar ceva ştiu sigur.
Ce?
Sunt pregătit.
Orice ne-ar aştepta,
cu tine sunt gata să o apuc
pe orice drum...
Sunt conştient de asta,
acum mai mult decât oricând.
E tot ce voiam să ştiu.
Traducerea si adaptarea: gabip Discutii pe www.tvblog.ro